Nu kan vi scanne båndet med de krypterede forskrifter.
Vi gættede rigtigt.
Forhandlingerne med klingonerne er tæt på sammenbrud.
Flådekommandoen venter et overraskelsesangreb.
Vi skal fortsætte til Organia
og med alle midler hindre klingonerne i at bruge den som base.
Klogt. Organia er den eneste planet af M-klassen i området.
Perfekt for begge parter.
Beskriv Organia, mr. Spock.
Beboet af humanoider. Et fredeligt folk.
Primitive. Få værdier. D-minus på Richters kulturskala.
- Armenien, Belgien... - Sir?
De uskyldige, der altid må bøde for invasioner.
Deflektorerne slog til. Et objekt nærmer sig.
Beskaffenhed?
Besvar ilden.
Oprethold frekvens. Fuld spredning.
Han er ramt.
- Skadesrapporter, tak. - Jeg kan ikke se skibet.
Kun vragrester. Vi fik ham.
Oprethold beredskab. Bliv på kampposterne.
- Skadesrapport? - Vi fik kun mindre skader.
Mindre buler i antistofkapslerne, kun let tilskadekomne.
- Oprethold overvågning. - Han sprang i luften.
Vi ventede et angreb. Det må det her siges at være.
Ja, det var en fjendtlig handling.
Melding til alle fra Flådekommandoen.
Kode 1.
Der er det. Krig. Vi ønskede den ikke, men nu er den her.
Mennesker får ofte det, de ikke ønsker.
Vi skal stadig holde klingonerne væk fra Organia.
Det bliver nok ikke let.
Sæt kurs mod Organia.
Det vil tage tid at forhandle med organianerne.
- Og tid er det, vi har mindst af. - Det hjælper ikke at snakke.
Vi må frem, før skuddet falder. Fremad i warp 7.
Rummet, den sidste grænse.
Dette er beretningen om stjerneskibet Enterprise
og dets fem år lange togt, hvor det skal udforske nye verdener
og finde nyt liv og nye civilisationer
og dristigt drage ud i det ukendte.
Kaptajnens log, stjernedato 3198,4.
Vi kredser nu om Organia. Ingen tegn på fjendtlig aktivitet.
Enhed XY-75847 melder om klingonske skibe i deres sektor.
- Position? - Uvis.
Bed fasermandskabet holde sig klar. Deflektorskjolde på fuld styrke.
Mr. Spock og jeg går i land. De har kommandoen.
De skal tænke på Enterprise, ikke på os.
Klingonerne er i kvadranten. Organia er et af deres mål.
- Hvis de kommer... - Tager vi os af dem.
...overvejer De situationen.
Er der en hel flåde, fortrækker De.
- Men... - Ikke noget "men".
Kom væk og alarmér flåden. De angriber ikke alene.
Mr. Spock og jeg klarer os.
Mr. Spock, vi aflægger organianerne et besøg.
De er helt upåvirkede.
Ja, besynderlig ligegyldighed.
- Det er en stor ruin. - Måske et fort. Et slot.
Det stemmer ikke med det, vi ved om kulturen.
Velkommen.
- Velkomstkomité? - Åbenbart.
De er vore gæster. Velkommen.
Jeg er Ayelborne.
Jeg er kaptajn Kirk fra stjerneskibet Enterprise.
Jeg repræsenterer Planetforbundet.
- Næstkommanderende Spock. - Velkommen, kære ven.
Jeg vil gerne tale med en leder.
Vi har ingen ledere
men jeg formand for Ældsterådet.
Deres folk er i fare. Kan vi tale i fred et sted?
Vores rådssal ligger i nærheden.
Kaptajn...
Jeg vil gerne gå rundt og gøre nogle iagttagelser.
Naturligvis. Se Dem omkring.
Denne vej.
Klingonerne forventes at ville angribe Deres planet.
De vil bruge den som base i et angreb på Forbundet.
Jeg har til opgave at forhindre dem i det.
Vores valg står altså
mellem Dem og Deres fjender.
Nej. Med Forbundet har De et valg.
Klingonerne er derimod et militærdiktatur.
Krig er deres liv.
Et liv under klingonsk styre er ubehageligt. Vi tilbyder beskyttelse.
Tak for det uegennyttige tilbud, men vi har ikke brug for beskyttelse.
Vi har ikke noget, som nogen kan være ude efter.
Planeten er strategisk godt placeret.
Hvis De ikke prøver at forhindre det
vil klingonerne angribe Dem.
Vi vil bistå Dem med at etablere et forsvar.
Vi har ikke brug for forsvar.
D'herrer...
Jeg ved, hvad klingonerne gør med andre planeter.
De bliver lavet om til arbejdslejre.
Ingen frihed. Ingen ejendomsret.
Gidsler vil blive dræbt, lederne spærret inde.
En straffekoloni er vand ved siden af.
Vi er rørte over Deres bekymring.
Men vi er slet ikke i fare.
Hvis nogen er i fare, er det Dem, og det bekymrer os.
Tag straks tilbage.
De siger, der ikke er fare. Så fortæl mig...
- Sådan lever vi. - Snart lever De slet ikke!
Undskyld.
Jeg er soldat, ikke diplomat. Men det er sandheden.
Lad os drøfte Deres venlige tilbud.
Naturligvis.
Vi er misinformerede om dette folk.
Her er ingen tegn på teknologisk udvikling.
Udviklingen står stille. Der er ingen fremskridt sket.
- Det lyder usandsynligt. - Det er sandt.
Der er ikke sket fremskridt i titusinder af år.
Ingen synlige forandringer.
Det er en kultur i stilstand.
Tak. Det er nyttig viden.
Vi har drøftet Deres tilbud.
Vi mener ikke, vi er i fare.
Tak for det venlige tilbud
men forlad Organia, før De selv kommer i fare.
Tænk over det igen. Vi kan blive til kolossal hjælp.
Vi kan sende specialister og teknikere herned.
Vi kan lære Dem at brødføde store masser.
Vi kan bygge skoler og give Dem teknologiske færdigheder.
De har ingen fællesfaciliteter.
Vi kan opbygge en verden for Dem. Gøre en ende på sygdom og sult.
De skal bare bede om vores hjælp. Nu.
De forstår os ikke. Måske...
- Undskyld. Kirk, her. - En klingonflåde er lige ankommet.
- De åbner ild. - Er det dem?
Ja. Jeg kan ikke beame Dem om bord.
De har Deres ordrer.
Kom væk. Kontakt flåden og vend om muligt tilbage.
- De sagde, der ikke var nogen fare. - Det er der heller ikke.
Otte skibe kredser om planeten.
De aktiverer deres sendeenheder.
Tak.
- Kan De bekræfte det? - Nej. Men det forekommer logisk.
Da De ikke kan komme væk, skulle vi måske beskytte Dem.
- Hvis De havde lyttet... - De må ikke komme noget til.
Der er flere hundrede mand ved kastellet.
De har mange våben med.
- Hvor ved han det fra? - Trefayne har en stærk intuition.
Det, han siger, er helt korrekt.
Vi er strandet midt i en klingonsk invasionshær.
Åbenbart. Ubehagelige udsigter.
De forstår at underdrive. Det er meget ubehagelige udsigter.
Kaptajnens log, stjernedato 3201,7.
Vi er fanget på Organia
som er ved at blive invaderet af klingoner.
Organianerne har givet os tøj, så vi ligner de indfødte.
Faserne er væk.
- Har De taget dem? - Ja.
- Giv os dem. - Det kan jeg ikke.
Vi kan ikke tillade, at nogen griber til vold.
De ligner en organianer, og mr. Spock...
Der er et problem. Han ligner ikke en af os.
En handelsrejsende. Kevas- og trillium-sælger.
Uskadeligt for klingonerne.
Vulcanerne er med i Forbundet.
Der er mange vulcanske handlende. Det er ikke umuligt.
- Og Dem? - Vi fortsætter bare.
- Vi har intet at frygte. - De har meget at lære, sir.
Hvis jeg kender klingonerne ret, bliver det ikke sjovt.
- Er det Rådet? - Jeg er Ayelborne, midlertidig leder.
- Jeg byder Dem velkommen. - Utvivlsomt.
Jeg er Kor, Organias militærguvernør.
- Hvem er De? - Baroner, en fremtrædende borger.
Har han ingen tunge?
- Jo. - Godt.
De skal lære at få den på gled.
- Hvor er smilet? - Hvad?
Det idiotiske smil, alle andre går rundt med.
En vulcaner.
Har De også en tunge?
Jeg er Spock, kevas- og trillium-sælger.
De ligner ikke en kræmmer.
Tag ham med. Måske er han spion.
Han er ikke spion.
Nå da...
En vædder blandt fårene?
- Må vi ikke tage ham med? - Han er uskyldig.
Af en organianer at være er De nærmest oprører.
Udmærket.
De byder mig velkommen. Gør De også det?
De er her. Det kan jeg ikke gøre noget ved.
Godt, gedigent had.
Forfriskende.
Velkommen eller ej, jeg er kommet for at blive.
De er underlagt Klingon-imperiet nu.
De vil blive bekendtgjort med de mange regler.
Den mindste overtrædelse straffes med døden.
Vi lyder reglerne.
- De misbilliger det. - Gør det nogen forskel?
Jeg har brug for lydighed.
Det er alt.
Har jeg den?
De har magten.
Ja, det har jeg.
Jeg har brug for et forbindelsesled mellem besættelsesmagten og de lokale.
Smiler og smiler.
Jeg stoler ikke på mænd, der smiler for meget.
- Jeg tager Dem, Baroner. - Mig? Jeg vil ikke.
Har jeg spurgt, om De ville?
Vi går for at være hensynsløse.
Med rette.
Hvis én klingonsk soldat bliver dræbt, vil tusind organianere dø.
Jeg forlanger ro og orden. Forstået?
Vi er et fredselskende folk. Vi vil ikke være til besvær.
Det er jeg sikker på.
Tag vulcaneren med til forhør.
Jeg forklarer Dem Deres pligter.
- Og mr. Spock? - Er De urolig?
- Han er min ven. - De har nogle dårlige venner.
Han bliver forhørt. Hvis han lyver, dør han.
Hvis han fortæller sandheden, går forretningen sløje tider i møde.
Tag ham med.
Det kan De ikke lide.
Glimrende.
De er nok en mand, jeg kan bruge.
Kom med.
"Ingen forsamlinger på over tre personer."
"Alle skrifter skal godkendes."
"Der bliver lavet husundersøgelser og udvalgt gidsler."
En lang liste over forbrydelser.
Kan De ikke lide dem?
Nå?
Han taler sandt. Han er handelsrejsende.
Han er urolig for, hvordan han kan arbejde under en besættelse.
- Ikke andet? - Det sædvanlige.
En vis skepsis over for os. Bemærkelsesværdigt disciplineret.
- Sikker? - Jeg brugte trin 4.
Det nedbryder alt forsvar.
Udmærket.
Vil De prøve vores sandhedssøger?
Hvad er det?
Det er en tankesi eller tankeknuser, afhængig af styrken.
Vi kan aflæse alle personens tanker.
Ved høj styrke tømmes hovedet.
For stedse. Der er ikke meget menneske tilbage.
- Er De stolt over den? - Det er et redskab, et våben.
Voldsomt, men meget effektivt.
- Har De det godt? - Glimrende.
- Men det var en interessant oplevelse. - De kan gå.
De tilhører fjenden. Vi vogter Dem nidkært.
- Hvis jeg skal advare Dem... - Det behøver De ikke.
Jeg forstår Dem.
Gå tilbage til Rådet. De får en officiel meddelelse.
I mellemtiden: Sørg for ro og orden.
Det er Deres ansvar.
Ellers bliver jeg dræbt.
Lige nøjagtig.
De bliver dræbt.
Den tankesi kan ikke være så slem.
Den går direkte ind i tankerne.
Vulcanere har visse mentale...
...kræfter, som udgør et skjold.
- Ellers var der ingen beskyttelse. - Jeg må undgå den.
- Flyt dig! - Vi så Dem ikke, sir.
Åbn øjnene, ellers skal jeg lukke dem.
Jeg foreslår, at vi koncentrerer os om at udføre vores opgave.
Troede De, jeg ville slå ham?
Det ville jeg også.
- Men vi har en opgave. - De lokale er ikke til nogen hjælp.
Før eller siden får de nok.
Hvis vi kan vise dem, at De kan gøre modstand...
Ord lader ikke til at hjælpe.
- Måske en mere direkte metode. - Netop.
Så jeg et våbendepot ved Kors hovedkvarter?
- Ja. - Nu skal der kommunikeres.
- En prisværdig idé. - Vi mangler redskaber.
Klingonerne har, hvad vi behøver.
Det er en fornøjelse at handle med Dem.
Så langt, så godt.
- En lydgranat? - Med tidsbrandrør.
Kasserne rummer kemisk sprængstof. Det bliver et festfyrværkeri.
Seks, fem, fire, tre...
De havde ret. Et festfyrværkeri.
- Selvfølgelig var det os. Med vilje. - Det er jo vold.
De kan kæmpe imod.
Det er frygteligt at ødelægge.
Der er masser af eksempler på vellykket modstand mod diktatorer.
Vi kan ikke knuse klingonerne, men vi kan stække dem.
Ødelægge deres faciliteter, gøre Organia ubrugelig.
Indtil vores flåde kommer, er kampen op til os.
Vi kan vinde.
De må aldrig gøre den slags igen.
Er De bange for gengældelse? Betyder frihed så lidt?
De forstår os ikke.
De har ikke rygrad til at slås for dem, De holder af.
Jeg taler om mod. Betyder mod så lidt for Dem?
De taler om mod.
De kan ikke skelne mellem mod
og dumdristighed.
Det er de modige, der dør.
Soldaterne.
Jeg håber, De fortsat vil smage livets sødme.
- Jeg væmmes! - Hvad vil De gøre ved ham?
Det samme som med alle spioner. Han bliver dræbt.
Når han har stiftet bekendtskab med vores tankescanner.
Spar Dem. Jeg kan fortælle, hvad han hedder.
- Kaptajn James T. Kirk. - Ayelborne...
Kaptajn på U.S.S. Enterprise.
Stjerneflådekaptajn.
Og næstkommanderende?
Jeg ville helst mødes i kamp, men...
Han vil helst tilintetgøre Dem
ligesom De vil tilintetgøre ham.
Det bliver svært nu, ikke sandt, hr. kaptajn?
Hvilket beundringsværdigt folk.
- Forråder De altid Deres venner? - Han skal ikke gøres fortræd.
Beklager. Det var bedst sådan.
Jeg lever med døden.
Men jeg vil ikke dø for folk som Dem.
Det kan jeg ikke fortænke Dem i.
Spær vulcaneren inde. Før kaptajnen til mit kontor.
Vi skal have en snak.
Før jeg gør det... der skal gøres.
- Gør De mig selskab? - Nej tak.
Der er ingen stoffer i.
Det behøver vi ikke, når vi har vores tankescanner.
- Hvad er De ude efter? - En hel del.
Først skal vi bare have en sludder.
Skulle jeg sidde her og "sludre" med fjenden?
Enten får De tungen på gled her, helt frivilligt
eller i tankescanneren.
Jeg beundrer Stjerneflåden. Den er et bemærkelsesværdigt instrument.
Jeg beundrer også Dem.
Det var Dem, der sprængte depotet i går.
Var der noget, der blev ødelagt? Forhåbentlig ikke noget ligegyldigt.
Det havde en vis betydning, men det kan erstattes.
- Forbundet ligner os. - På ingen måde!
Vi er demokrater.
Jeg taler ikke om ideologiske bagateller.
Vi ligner hinanden som race.
Her er vi omgivet af får.
To tigere, rovdyr, jægere... Dræbere.
Det er det, der gør os storslåede.
Et helt univers venter.
Universet er stort og fyldt med folk, der ikke kan lide klingoner.
Strålende. Så bliver det en kamp på vilje og styrke.
Man skal gøre sig fortjent til at overleve.
Fortæl mig om Stjerneflådens udbredelse.
Gå ud og leg.
Jeg har jo tankescanneren, men...
De ville miste forstanden.
Jeg vil nødig se Dem som grøntsag.
Deres ven, vulcaneren...
Han kan åbenbart blokere scanneren.
Jeg vil finde ud af hvorfor. Jeg får ham dissekeret.
Deres ven dør, De bliver en grøntsag.
Kedelige fremtidsudsigter.
Men sådan går det, hvis De ikke svarer mig.
12 timer.
- Det vil tage meget længere tid. - Jeg venter ikke længere.
Jeg har den største respekt for Dem, men vi er i krig.
Vi deltager for at vinde.
Sæt ham ind til hans ven.
Hold godt øje med ham.
Der er ingen vej ud.
Hvor lang tid er der tilbage?
Seks timer og 43 minutter.
De venter ikke længere.
Hvis vi slipper ud, må vi angribe Kor direkte.
- Organianerne... - De forstår ingenting.
- Besynderligt. - Vi holder fast.
Vi må forsøge at ophæve besættelsen.
Hvis vi får chancen... Murene er tykke.
Og vagterne står tæt.
Der er De. Jeg håber, De er ved godt helbred.
- Skal vi gå? - Gå?
Vi kan ikke tillade, at De bliver udsat for vold.
- Jeg er kommet for at hente Dem. - De forrådte os.
- Skulle vi stole på Dem? - Har De noget valg?
Jeg tilbyder Dem sikkerhed.
- De vil lede her allerførst. - De kommer ikke her.
Først forræderi, så redning.
Håber De på en dusør?
- De forstår os ikke. - Hvad skete der med vagterne?
- Tænk ikke på det. - Hvad skete der med dem?
Ingenting. Slet ingenting.
Hr. kommandør...
- Jeg har travlt. - Fangerne er væk.
- Er de flygtet? - Det er ingens skyld.
Vagterne holdt øje med dem.
Da de ville give dem mad, var de bare væk.
- Hvis De lyver... - Jeg sværger.
Udmærket, løjtnant.
Iværksæt okkupationsordre nr. 4. Omgående!
- Kan De kun smile? - De er fri.
- Ja, men hvorfor? - Jeg har også nogle spørgsmål.
Fredsommelighed og manglende forsvarsvilje...
Vi har jo sagt, at vold er utænkeligt for os.
Hør efter, alle organianere!
Her er kommandør Kor. De to Forbunds-fanger er flygtet.
Med hjælp udefra.
De skal udleveres omgående.
Vi mener det alvorligt.
Hør selv.
Det er fasere. Hold vagt ved døren. Duk Dem.
Vi har netop dræbt 200 organianere ved mit hovedkvarter.
200!
Om to timer dør de næste 200
og så fremdeles
indtil de to spioner er blevet udleveret.
Det er Kors ordre.
- Hørte De det? - Ja. Det ændrer ikke noget.
Nå, mr. Spock...
- Så er det op til os. - Det ser sådan ud.
Forbundet har krav på handling. Vi har to timer.
- Kun to. Flere vil dø. - Vi bliver ikke skyld i fleres død.
- Hvor er faserne? - Det kan jeg ikke fortælle Dem.
De siger, at De hader vold.
Sig, hvor faserne er, ellers skal De se vold.
- Ville De bruge magt? - Det er op til Dem.
Det er ligegyldigt. Giv ham, hvad han beder om.
Det hjælper Dem ikke.
De er i skabet.
Jeg nærer ikke de store følelser for Dem eller Deres planet.
Til trods for det sætter mr. Spock og jeg nu livet på spil for Dem.
Vi vil vise Dem, at visse ting er værd at dø for.
De er oppe imod en hel hær.
Det er et håbløst foretagende.
Kom, mr. Spock.
- Modige mænd. - Men tåbelige.
Alligevel interessant.
Vi kan ikke tillade det, men det er slemt at stoppe dem.
De kan gøre hinanden fortræd.
- Trefayne? - De venter, til det er mørkt.
- Og så? - Frygteligt. Vildskab.
Vi venter.
Kan vi klare vagterne? Hvad er chancen for at slippe ud?
Svært at sige præcist.
Cirka 7824,7 til 1.
Svært at sige præcist? 7824 til 1?
7824,7 til 1.
Det er ret tæt på.
Jeg prøver at være præcis.
Sæt faseren på chokstyrke.
- Vi går efter koblets leder. - Udmærket.
- Vi dræber om nødvendigt. - Forstået.
Jeg tager ham til venstre.
Skyd.
Det er begyndt.
- Det bliver hårdt. - Bered jer.
- Noget nyt? - Intet.
- Jeg fatter dem ikke. - Kender de ikke døden?
Intet bekymrer dem.
Ét er at være guvernør, men over en flok får!
- Hent 200 til. - Javel.
Tåber!
Fortæl mig, hvad jeg vil vide, ellers dræber jeg Dem.
Forstået.
- Er Kor på sit kontor? - Ja.
Hvad med gidslerne? Svar!
- Jeg skal samle 200. - Som skal dræbes?
Mr. Spock...
Hvad er chancerne nu?
Under 7000 til 1.
Under 7000 til 1. Det går fremad.
Bliv, hvor De er.
De er nået langt.
Flere af Deres vagter er sat ud af spillet.
Her er De så.
En Forbunds-flåde er på vej hertil.
- Vi gør klar til at møde den. - Skakmat.
Skal vi se resultaterne, før De dræber mig?
Jeg dræber Dem kun, hvis det er nødvendigt.
Sentimentalitet, barmhjertighed... Det hører freden til.
Det er Deres svaghed. Klingon-imperiet vil sejre.
Mens vi sidder her, sker der ting ude i rummet
som afgør galaksens skæbne i de næste 10.000 år.
En drink? En skål på klingonernes sejr.
De forhaster Dem. Der er mange muligheder.
I dag sejrer vi.
En dag taber vi måske.
Krigslykken går op og ned.
Hvorfor er vi så stærke? Fordi vi er en enhed.
Hver enkelt er del af et hele, altid under overvågning.
Selv en kommandør som mig er under konstant overvågning.
Se selv...
Væk, Spock!
Skyd!
- Hvad nu? - Stærk varme.
Både våben og kroppe.
Vi beklager at måtte gribe ind.
De kan komme galt af sted.
- Hvad taler De om? - Vi stopper voldsomhederne.
Er det Dem, der stopper os?
Alt, hvad der kan gøre skade
er 350 grader varmt.
- Det er ubrugeligt. - Min flåde!
Det gælder begge flåder. Der bliver ingen kamp.
- Latterligt. - Kontakt dem.
Også Dem. Deres skib er inden for sendevidde.
Kirk til Enterprise.
Jeg kan ikke forklare det. Vi nærmede os klingonerne
da alle håndtag blev glohede.
Strømmen er væk. Faserbatterierne er døde.
Vent, Sulu.
Min flåde... Den er lammet.
Hvad har De gjort?
Som jeg står her, står jeg også på Klingon-imperiets hjemmeplanet
og Forbundets hjemmeplanet.
Jeg standser denne forrykte krig.
- Hvad? - Vås.
Det er fakta.
De kan ikke bare standse flåden.
Det angår ikke Dem, hvad der sker i rummet.
Begge parter må standse krigshandlingerne.
Ellers bliver alle væbnede styrker gjort ukampdygtige.
Vi har ret til at bekrige klingonerne.
De har hærget vores territorium
og siger, de vil overtage galaksen.
Vi er stærkere.
De har prøvet at kvæle vores handel. De har bedt om krig.
- Vi fik et ultimatum. - Det er vores områder.
- Og nu Deres hokuspokus. - Det er ikke hokuspokus.
Vi har standset krigen.
Alle militære styrker er lammede.
Vi finder indblanding i andres sager afskyvækkende.
Men vi har intet valg.
De burde holde med os. 200 gidsler dræbt.
Ingen er blevet dræbt.
Her er ingen døde i uendelig mange tusinde år.
Løgnere. De blander Dem i ting, der ikke angår Dem.
De har en kraft, som vi ikke forstår.
- Men De skal ikke lære os... - Eller os.
...at tackle interstellare forhold.
- Vi har ret... - Til at føre krig?
Til at dræbe millioner af uskyldige og ødelægge alt liv på en planet?
Er det den ret, De forsvarer?
Ingen ønsker krig.
Men der er en kommandovej.
Folk har ret til selvbestemmelse.
Vi ville have...
De ville slutte fred, når millioner var døde.
I fremtiden vil De og klingonerne blive venner.
- Aldrig! - Deres følelser er upassende.
Vi vil ikke virke ugæstfrie, men nu må De tage af sted.
Ja, gør det.
Tilstedeværelsen af folk som Dem gør ondt på os.
Hvad mener De med det?
For millioner af år siden var vi humanoider på Deres stadie.
Men vi har aflagt behovet for en fysisk krop.
Vi har blot gestaltet os
for Deres skyld.
Det er fup.
Jeg har en hær.
Fascinerende. Ren energi. Ren tanke.
Ulegemlige. Slet ikke liv, som vi kender det.
Hvad så med planeten? Markerne, husene, kastellet?
Kulisser. Ubrugelige for organianerne
skabt for at få gæster til at føle sig trygge.
- Er det muligt? - Vi har set det med egne øjne.
Organianerne er lige så langt forud for os udviklingsmæssigt
som vi er forud for amøber.
Så er krigen vist slut.
Organianerne vil ikke lade os slås.
Synd og skam. Det ville have været glorværdigt.
Alle motorer klar.
Klimastatus...
- Maskinstatus - Klimastatus i orden.
Alle systemer i orden.
De har været mut, siden vi kom tilbage.
Jeg er flov.
Jeg var rasende over, at de stoppede en uønsket krig.
Vi tror, vi er universets herrer.
Det er urovækkende, at vi tager fejl.
Organianerne var millioner af år om at udvikle sig til det, de er.
Selv ikke guderne kom ud af det blå.
Vi har ingen grund til at skamme os. Vi slog alle odds.
Næ, næ. Vi havde ikke en chance.
Organianerne spolerede legen.
Oversat af Marie Christensen